# Adomui Mickevičiui

Motiejus Gustaitis

> Utwór opracowany został w ramach projektu Wolne Lektury przez fundację Wolne Lektury.

Kentėtojau meilės, Karaliau poetų!
Tu milžino siela tėvynę mylėjai,
Aukodamas save liuosybės[1] idėjai,
Dainuodamas Lietuvą užmiršusiam svietui[2] .

Deja, pats po jungu[3] gyvenimo kietu,
Palaiminti laisve tautos negalėjai,
Bet misijos tavo tebėr[4] pasekėjai,
Jie dvasią įkūnys giesmių išauklėtų.

Garbė tau Lietuva, kad išdavei[5] vyrą,
Kuris ant milijonų širdžių[6] viešpatauja;
Kieno gi begirdim aukštybėse lyrą?

Tai žvaigždės pasėtos mūs[7] Genijaus sauja[8].
Ant įgimto skliauto per spinduli tyrą
Atskleidžia senovę, ainiams[9] pranašauja.

liuosybė — laisvė. [przypis edytorski]

svietui — pasauliui. [przypis edytorski]

jungas — našta. [przypis edytorski]

tebėr — trump. : tebėra. [przypis edytorski]

išdavei — pagimdei. [przypis edytorski]

ant milijonų širdžių — šnd.: milijonui širdžių. [przypis edytorski]

mūs — čia: mūsų. [przypis edytorski]

sauja — delnai ir pirštai sudėti taip, kad galima būtų ką paimti, pasemti. [przypis edytorski]

ainiams — palikuonims. [przypis edytorski]