# Valerijai

Vincas Kudirka

> Utwór opracowany został w ramach projektu Wolne Lektury przez fundację Wolne Lektury.

Kada mane ištiko likims raudulingas,
Kada dvasią prislėgė nelaimių klampynė,
Rankas buvau nuleidęs… Tarei man: „Tėvynė
Žiūri į tave, kelkis — tu jai reikalingas!”

Kad tyčiojos iš manęs svietas nedėkingas
Ir, manęs nesupratęs, man širdį sumynė,
Rengiausi prakeikt viską… Nuo to mane gynė
Pnminims tavo: „Da tu draugijai skolingas!”

Aš keliausi ir dirbau. Kad dėl neteisybės
Pakliuvau į žabangas, netekau liuosybės[1],
Kada mane teriojo priešai užsigulę…

Per tave man nušvito kalėjimo tamsybės,
Kaip angels sargas mane raminai… Bičiule!
Palaiminta būk!

liuosybė — laisvė. [przypis edytorski]