# Alušta naktį

Adomas Mickevičius

> Utwór opracowany został w ramach projektu Wolne Lektury przez fundację Wolne Lektury.

Siaučia vėjai ir karštis į vakarą skęsta;
Ant Čatirdago leidžias pasaulių švietėja[1],
Trūksta[2], škarlato[3] sroves palieja ir gęsta;
O bastus [4] keliauninkas klausos, žvalginėja.

Jau kalnai juosta, daubos tamsybėse bręsta,
Šaltiniai tarp žolynų kugžda-sriuvinėja;
Gėlių kvapsniai[5] prabilę, it muzika klęsta —
Širdin[6] slaptingai kalba, girdo nelytėję.

Užmiegu po tamsumo sparnu ir tylumo:
Tvykst, meteoro žaibas! Pasaulis nušvinta,
Dangus, žemė ir kalnai auksu nutapinta!

Saulėtekio naktuže, pilnoji gražumo!
Ant susnūdusių vokų vos miegas užkrinta,
Vėl akies kibirkštimi keli prie mielumo.

pasaulių švietėja — čia: saulė. [przypis edytorski]

Trūksta — sudūžta, suskyla. [przypis edytorski]

škarlatas — purpuras. [przypis edytorski]

bastus — klajojantis. [przypis edytorski]

kvapsniai — aromatas. [przypis edytorski]

Širdin — čia: širdžiai. [przypis edytorski]